Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Дай ми оръжието си.
Време на симулацията - 49 секунди. Не е зле, не е зле.
Как беше? Беше ли забавно? - Наистина.
Умря с чест в битка, О'Нийл.
Очевидно има нещо дефектно в това нещо.
Съгласен. Дронът на Анубис е далеч по-страшен войн, отколкото това показва.
Какво? Не... От две години работим по този стол,
за да го направим приложимо устройство за виртуални тренировки на персонала.
Провалили сте се.
Той винаги е самата честност.
Добре...
Тоест, може би му трябва още малко нагласяване, но...
Можете ли да го направите по-труден?
Ами, можем да вмъкнем параметри на различни сценарии,
но голяма част от променливите на симулацията идват от ума на потребителя.
Програмата всъщност се изписва при взаимодействието на спомените
от съзнанието на индивида с матрицата на стола.
Картър, чух само "матрица" и намирам този филм доста объркващ.
Д-р Лий опитва да обясни, че симулацията се учи на реализъм
от човека, който я използва. - Какво?
Ние написахме програмата. Тествахме я дълго, използвайки множество субекти.
Очевидно нито един с бойния опит на Тийл'к.
Субекти?
Кого имаш предвид?
Хей.
Ако Тийл'к се съгласи да поработи за малко с нас...
Ще трябва само да играеш играта. Остави я да се учи от теб.
Хайде де, ще бъде забавно. Ще бъдеш толкова добър.
Много добре.
Действайте. Само се погрижете да има начинаещо ниво за нас.
О, да. Винаги можем да я улесним. Не, че за вас това е необходимо.
За другите, но вие ще се справите.
Картър. Господа.
:::СТАРГЕЙТ SG-1::: Сезон 8, Епизод 6
ВЪПЛЪЩЕНИЕ
С новата транслираща програма на полк. Картър
можем да наблюдаваме нещата такива каквито ги виждаш.
Играл си Дуум. - Играх Деф Джам Вендета.
Точно. Да.
Има две секунди закъснение между процесора на стола и познанията ти,
но не би трябвало да го забележиш.
Ще съхраним всеки аспект на действията ти в играта
и по-късно ще решим какво да вмъкнем в програмата на тренировъчния сценарий.
Разбираш, отново, че веднъж щом съзнанието ти се свърже със стола,
не можем да прекъснем връзката или да го изключим без да те нараним.
Наистина. - Това е функция на новия стол.
След инцидента с пазача, извънземните на P7J-989 вмъкнаха команда изключване,
която само някой в стола може да задейства.
И преди ми дадохте тази информация.
Този път е различно, защото играта ще се учи от теб
и ще вмъква промени в програмния си код.
Ако те убият в играта, тя ще се рестартира и ще започнеш отначало.
Столът ще приключи играта само при две условия:
Ако завършиш сценария или задействаш аварийния изход,
което можеш да направиш винаги. - Няма да е необходимо.
Не бъди толкова горд. Столът е интуитивен. Ще научи всичко, което знаеш.
Ако искаш да го спреш преди края на симулацията,
просто вземи асансьора и тръгни към повърхността.
Готов?
Действайте.
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Дай ми оръжието си.
Какво стана току-що? - Столът предизвика болка.
Свързан е директно с мозъка му. Знаехме, че може да го направи.
Но това е само симулация. Не трябва да боли.
Това е разликата между теб и Тийл'к.
Той знае, че в реална ситуация тактиката ти ще бъде различна,
ако знаеш, че не чувстваш болка.
Ама, това беше силничко!
Искаше да бъде реалистично.
За щастие забранихме на стола да причинява смъртоносни рани.
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
О'Нийл.
Разкарай се оттук, Тийл'к.
За втори път. Изглежда столът се учи бързо.
Не отписвай Тийл'к още.
Студеничко.
Полковник, силно съм загрижен относно тези био-показатели.
Аз също.
Д-р Кармайкъл, полк. Картър е. Ще дойдете ли в Лаборатория 5?
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Тийл'к!
Искам помощта ти. - SG-3 загазиха.
Да помогнем на хората при Портала. - Всички са мъртви.
Моля? - Врагът напусна залата с Портала.
Най-добрата защита е да запечатаме източния и южния край на ниво 28.
Ако действаме сега, можем да ги хванем в кръстосан огън.
Кои тях? - Двата война на Анубис.
Откъде знаеш? - Избираха този път
седем от последните десет пъти.
Полковник, двама се насочиха към вас.
Разбрано. На позиция сме. Готовност, хора.
Отстъпвай!
Прави сте да се притеснявате относно тези показатели.
Честите промени на адреналина му
повишават кръвното налягане и сърцебиенето. Няма да издържи дълго.
Последната засада трябваше да проработи.
Защо оръжието нямаше ефект? - Не знам.
Супер Войникът има ли защита към оръжието в реалността?
Не. - Но е възможно, нали?
Гоа'улдите и преди са адаптирали технологии, за да се справят с оръжията ни.
Играта би трябвало да екстраполира решения и да ги даде на Тийл'к.
Тоест, би било честно.
Ниво на заплаха - Фокстрот...
Тийл'к! SG-3 загазиха. Изглежда хората при Портала се нуждаят от помощ.
Да вървим! - Полковник Картър, чуй ме.
В SGC проникнаха два дрона на Анубис.
Оръжията ни не действат върху броните им. Как е възможно?
Точно това искам да узная. - Говоря за бронята.
Може да са я направили устойчива на енергийни оръжия.
Можем ли да ги победим? - Работех по един модулационен чип.
- Къде е той? - В лабораторията ми, но не е...
Покажи ми.
Това е само прототип.
Внимание. Процес на само- унищожение - активиран.
Хубаво е, че се отбихте! - Бяхме заети!
Намерили са начин да неутрализират оръжийцата ни.
Внимание. Процес на самоунищожение - активиран.
30 секунди до детонация.
Самоунищожение - прекратено.
Чисто е. - Тогава заплахата е елиминирана.
Заплахата е елиминирана.
Тийл'к, ти си ранен.
Тийл'к?
Добре съм.
Не разбирам. Това трябваше да е краят. - Казваш, че вече е победил?
Това е краят на програмирания сценарий.
Но столът не се изключва. - Нито пък рестартира играта.
Това не е честно. Не можеш да спечелиш рали, ако някой мести Финиша.
Той каза, че иска да е по-трудно, по-реалистично.
В реалността, не сме победили Гоа'улдите.
Казвате, че играта няма да свърши, докато не победи всички Гоа'улди?
Каза, че играта взима правилата от Тийл'к.
Да, но параметрите не могат да излязат от сценария на инвазията.
Можете ли да го изкарате от там? - Не и без евентуални неврални щети.
Играта има авариен изход. Той трябва само да избяга.
Тийл'к да избяга.
Дроните сигурно са изчакали SG-3 да отворят Тунел и са ги избили.
Но не разбирам откъде са знаели как да активират унищожението.
Не мога да повярвам, че Джак е мъртъв. - Не е.
Какво?
Да се фокусираме върху ситуацията. Заплахата не е неутрализирана.
Какво? - Ще претърсим базата веднага.
Има още войни.
Какво?
Той знаеше, че бронята им е устойчива на оръжията ни.
Преди да умре сержант Хариман докладва само за двама нарушители.
Бяха в контролната зала достатъчно дълго, за да отворят ириса.
Компютърът щеше да съобщи за нов Тунел.
Заплахата не е неутрализирана.
Има и други. Сигурен съм. - Защото?
Играта още не е свършила.
Тийл'к, знам, че това не ти е най-силната страна, но не е време за шеги.
Вие сте част от симулация,
предназначена за тестване на готовността ни в случай на инвазия.
Не сте истински.
Добре съм.
Внимание. Процес на самоунищожение - активиран.
Сам? - Не разбирам.
Някой сигурно е активирал самоунищожението от разстояние.
Изолирана съм от системата. Не мога да го изключа.
Откъде знаеше?
Сърцебиенето и кръвното му са твърде високи.
Колко време ще издържи? - Не знам. Ден, може би по-малко.
Мислех, че столът не може да убива.
Физиологическото му въздействие е ограничено.
Да, болката като стимул не е опасна за живота,
но натрупването й си има цена.
Ако не получи инфаркт, ще изчерпи адреналина си.
Кръвното му ще падне. Органите му ще откажат.
Смърт от хиляда рани.
Блокирай командата за самоунищожение. - Какво?
В SGC ще проникнат войни на Анубис.
Ще опитат да унищожат базата чрез командата.
Какво? - Ако я блокираш,
ще им се наложи да опитат по друг начин. Тогава може би ще ги победим.
Тийл'к, откъде го знаеш?
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Имаме малко време.
Полковник? На ниво 28 е.
Взе модулационния чип и го използва, за да убие първите два Супер Войника.
Търси третия.
Не е в добра форма.
Това е смешно. Той го измъчва.
Защо не избяга?
Насочва се към асансьора. - Ще използва аварийния изход.
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипа на охраната при Портала.
Не стана. Отново е в играта.
Винаги съм мислил, че аварийният изход е начин да излезеш в случай...
...на авария.
От самото начало целта на Тийл'к беше да направи симулацията реална.
Тъй като сега той иска да избяга, играта вероятно е оценила характера му
и е решила, че, ако това беше реална ситуация, Тийл'к нямаше да се предаде.
Вярно е. Но пък и това е само игра.
Но играта не го знае.
И как ще го измъкнем оттам?
Скъсването на връзката, докато системата работи, може да е фатално.
От друга страна,
физическият стрес, на който го подлага столът, рано или късно ще го убие.
Точно сега единственият изход е Тийл'к да спечели играта.
Може ли? - Изглежда става все по-трудно.
Всеки път, когато изглежда, че е победил, играта вкарва нов проблем.
Значи няма да му позволи да победи. - Не. Столът няма его.
Не опитва да победи Тийл'к, а да му даде достойно предизвикателство.
По ирония, егото на Тийл'к създаде този проблем,
не неизправност на системата.
Ако това продължи, ще се нуждае от адреналин.
А работата е там, че не мога да го държа дълго в това състояние.
Трябва да има начин да победи.
Мисля, че помага. - Да.
Да.
Адаптирали са броните си. - Прикрий ме.
Полк. Картър.
Тийл'к, какво става?
Защо ти е този термографски сензор?
Има трети дрон. - Сигурен ли си? Мислех, че са само два.
Сигурен съм. Невидим е.
Добра работа.
Все още не е свършило. - Има още?
Полковник? - Слушам.
Имам проблем с накууда генератора в складово помещение 2809.
Не мога да го спра.
Някой е обърнал поляритета.
Няма време да спра претоварването.
Сержант, набери P4M-523!
Да, мадам. Започвам набиране.
Шеврон едно - вписан.
Шеврон две - вписан.
Шеврон три - вписан.
Шеврон четири...
Даниел? Какво, по дяволите, правиш?
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Внимание. Процес на самоунищожение - активиран.
Как е той? - Не е добре.
Физическото му изтощение влияе на играта.
Изглежда вече му е проблем дори да играе. И все пак тя не го пуска.
Говорих с един от учените на P7J-989.
Каза, че не могат да направят нищо при тези обстоятелства.
Какво правиш?
Имаха неврален отпечатък на съзнанието на Тийл'к
от преди шест години, когато ни хванаха в столовете.
Страшничко. - Да. Опитвам да не мисля за това.
Правя симулация, използвайки настоящите параметри на стола.
И?
Отпечатъкът е почти идентичен с живия, действащ ум.
А доста неща се промениха от тогава. - Но не и същността на Тийл'к.
Виж, това ме тревожи. Надявам се да се е променила.
Проведох хиляди симулации. Без значение какво прави той, програмата се адаптира.
Всеки път, когато изглежда, че е победил, столът усложнява играта.
Изглежда столът чете ума на Тийл'к и вижда тази игра
като микрокосмос на войната ни с Гоа'улдите.
Вероятно Тийл'к гледа така на всяка битка.
Според тези резултати, преди 6 години, напук на това, което вярвахме,
Тийл'к не е мислел, че Гоа'улдите могат да бъдат победени.
Добре, вече не мисли така.
Та ние постигнахме толкова много! - Надявам се да си прав.
Иначе, без значение колко дълго играе играта, няма да победи.
Това не трябва да продължи.
Ще трябва да направим решението насилствено да скъсаме връзката.
Знаеш ли, лошо е, че не можем да шибнем джойстик на това нещо.
И да му помогнем малко.
Всъщност,
можем да свържем друг стол и да изпратим някой в същата симулация.
Това няма да промени нищо. Процесорите ще се свържат.
Вторият човек ще стане жертва на същите правила, които хванаха Тийл'к.
Освен, ако новият играч няма предимство.
Сър, можете да го направите отново.
Да.
Как го направих първия път?
Тези картини са генерирани от устройство, което следи играта.
То се намира в системата между процесора на стола и Тийл'к.
Столът решава какво да стане, Тийл'к отговаря.
Отговорът се вписва в цялото, обработва и ние виждаме резултатите.
Това е продължителен цикъл от променяща се информация.
Все още чакам добрата си идея.
Устройството причинява две секунди забавяне между програмата в стола
и опита в ума на Тийл'к.
Той не усеща разликата, но ние можем да я използваме.
Ако свържем втория стол с първия, без да сложим такова устройство...
Новият играч ще знае какво ще стане две секунди преди то да се е случило.
Като предчувствие. - Правилно.
Не е много, но може да е достатъчно, за да помогне на играчите да победят.
В случай, че програмата на стола не разбере какво става и не се адаптира.
Което значи, че има голям шанс вторият играч да остане в капана с Тийл'к.
Аз ще го направя.
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Тийл'к!
Какво правиш? Не, недей!
Защо го застреля? - Беше Гоа'улд в последните симулации.
Аз трябваше да отида.
Не ни трябва играта да научи твоя тактически опит.
Трябва да свикна с това.
Ниво на заплаха - Фокстрот Алфа 6. Всички екипи на охраната при Портала.
Леко. Не стреляй.
Просто ме изслушай.
Аз съм. Истинският аз. Не съм Гоа'улд и ще ти го докажа. Става ли?
Стига бе. - Ниво на заплаха...
Всички екипи на охраната при Портала.
Съжалявам, приятел. Ще трябва да ме изслушаш.
Преди минута бяхме в лабораторията.
Опитвах се да те убедя, че съм реален и ти ме застреля. Помниш ли?
Какво стана след това?
Играта се рестартира.
Вероятно е ставало много пъти,
но този път причината беше, че и аз играя.
В стол съм. Точно като теб.
Ако един от нас умре, и двамата губим.
Няма да ме пусне. - Знам.
Играта мисли, че в реална ситуация ти не би избягал.
Без значение какво правя, не става, Даниел Джаксън. Не става!
Да, така е. За това съм тук.
Хайде, да го направим. Заедно.
Трябва да напуснем това място веднага. - Да, чух го.
Можеш да виждаш в бъдещето? - Да. Две секунди в бъдещето.
Да съм честен, направо ми къса нервите.
Две секунди не е много време.
Тоест, точно видиш как се случва нещо
и можеш само да извикаш "Внимавай".
Не, сериозно, внимавай!
Трябва ни електрошок. - Не можеш да използваш електричество.
Прав е.
Много е вероятно Тийл'к да получи инфаркт при следващия рестарт.
Тийл'к!
Сърцето му спря.
Има пулс.
Това няма да проработи отново.
Не искам да виждам това отново! Мислех, че заедно ще победят това нещо.
Може би на Даниел му трябва време, за да свикне с предчувствията.
Пък и две секунди не са много време.
Ако му се предостави подходяща възможност, ще се възползва от нея.
Трябва ни модулационния чип, за да компенсираме бронята им.
Някаква идея къде го държи? - Мястото му се променя всеки път.
Разбира се.
Намерих го.
Долу!
Да.
Така ще стане.
Защо не го застреля? - Досега това се оказваше фатално.
В предишните версии на играта, когато елиминирах дрон на това място,
неизбежно това привличаше вниманието на трети, невидим дрон.
И него ще застреляме.
Това е с цел Гоа'улдът да има време да унищожи базата.
Ще използва или механизма за самоунищожение,
или накууда генератор, нагласен да се претовари.
Ако опиташ да спреш едното, използва другото.
Наистина.
Предполагам, че Гоа'улдът също се променя?
Да. Вярвам, че това е последният компонент на играта, с който трябва да се справим.
Момчета, добре ли сте? - Да. Благодаря.
Накууда генераторът. - Момчета, добре ли сте?
Почти успях. Дайте ми секунда. - Отдалечи се от устройството.
Какво правиш? Имаме по-малко от минута преди да стане критично.
Ти? - Отдалечете се.
Аз бих го направил.
Какво, по дяволите, става тук?
Всички ще умрем, ако не ме оставиш да спра претоварването.
Тя може би е Гоа'улд. - Беше Сайлър.
Сайлър? - Сайлър?
Беше тук. Хванах го да наглася генератора.
Тийл'к, свали оръжието. Това е заповед.
А, ако не е тя?
Каза, че никога не знаеш кой е до последната секунда.
Може и да си прав, Даниел Джаксън.
Хей!
И сега?
Добре, знам със сигурност, че не съм аз или Тийл'к.
Даниел Джаксън? - Не знам.
Не мога да кажа.
Картър.
Тийл'к! - Картър!
Свърши ли? - Да. Справихте се.
Изключвам столовете.
О'Нийл. - Хей.
Победихме.
Ами...
Това правим.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2004